NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Onko Ristridinistä kuulunut? - Ei vielä, ylhäisyys.
En saisi lähteä nyt.
Kuningas Favian vaatii kokousta.
Teillä ei ole vaihtoehtoja.
En voi käsittää menetystäsi.
Tiedätte poikani olevan syytön.
Se mitä tiedän ja minkä perusteella voin toimia ovat kaksi eri asiaa.
Katson, että jäät turvaan.
En minä tarvitse suojelua.
Ette voi suojella itseännekään tulevassa pimeydessä.
Dagonautin kruunu...
On merkityksetön.
Samaten valtanne.
Tämän taustalla on voimia, joita ette voi ymmärtää,
saati ohjailla.
Ainoa tehtävänne -
on pysyä poissa meidän mahtavien tieltä.
SUURET VUORET
Harmaa- ja punaratsastajat.
Useimmat ystäväsi.
Koko Valkosarven väki.
Onko ketään, joka ei halua sinua hengiltä?
Voit palata Mistrinautiin milloin vain.
Kaikki tämän takia.
Varovasti.
Kenelle se on?
En kerro.
Mistä on kyse? - En tiedä.
Miten voi joutua noin pahaan pulaan ja olla tietämätön?
Avaan tämän.
Etpäs.
Yritit avata tämän Valkosarvessa.
Tämän sisältö kiinnostaa sinuakin.
Riittääkö?
Pane se pois. - Miksi?
Pelkäätkö, että puput ja oravat lukevat sen?
Olemme erämaassa.
Huhuu!
En jaksa enää.
Jalkoihin sattuu.
Hiljaa tai tapan sinut.
Minne meitä viedään?
Mikseivät he tapa meitä? Mitä he odottavat?
He eivät tapa meitä.
Punaratsastajat tappavat kaikki.
Isän mukaan he ovat niin tottuneita sotaan,
että unohtivat ihmisyytensä.
En usko tätä.
Minulla on vielä näytettävää maailmalle.
Noinkohan?
Hiiop.
Hiiop!
Ei laiskottelua!
Kiva veitsi.
Pronssikahva,
terävä ponsi,
hopeinen väistin.
Eviellanin metsästystikari.
Keneltä ryöstit sen?
Rohkea tyttö.
Minä autan.
Saatat luulla, että pelastut mielistelemällä minua.
Väärin.
Takaisin siitä!
Mitä tuo oli?
Ei kuulu sinulle.
Mitä he tekevät meille?
Eikö se ole selvää?
Ei.
Se ei ole selvää.
Tässä se on.
Täällä he tekevät sen.
Minä anon. Älkää tehkö tätä.
Me tahdomme samaa.
Sen pojan. Olemme siis samalla puolella.
Hehän tappoivat Ristridinin.
Yritän pelastaa nahkani. Kuole sinä kaikin mokomin.
Mihin jäimmekään?
Pysykää liikkeellä.
Sen piti olla selvää.
Minkä muka?
Ovatko he vielä siellä?
Ovat.
Mitä he tekevät?
Eivät mitään.
He eivät tule peräämme.
He vain...
Tarkkailevat.
Kymmenen askeleen jälkeen pakenemme.
Ei. - Älä väitä vastaan.
Ehkä sittenkin.
Voisimme paeta metsään. - Emme pakene.
Minä päätän siitä.
Miksihän he ovat tuolla ja me täällä?
En tiedä, Iona. Miksi lärvisi on lumen peitossa?
Naamani ei...
Saat maksaa tuosta.
Hei, Iona.
Älä!
Odottakaa.
Ei luuttua!
Uskomatonta.
Lakkaa osumasta luuttuun!
Lopettakaa!
Ja kävelkää!
Miksi olemme täällä ja he tuolla?
Tuon takia.
He kokeilevat meillä, kantaako hanki.
Mitä tapahtuu,
jos hanki ei kanna?
Voi luoja.
Ei kantanut.
Harmi. Pidin noista nuorista.
Tervehditty olkoon Unauwenin kuningas Favian.
Tervehdys!
Minä autan.
Varovasti.
Joka vuonna saa astua alemmas.
Kuningattareni.
Kuninkaani.
Yhtä sievä kuin isänne oli viisas.
Säihkyvä jalokivi Dagonautin kruunussa.
Juhliin!
Anna simaa.
Ja makeiskulho.
Nuoruudessaan hän oli urheilija.
Todellako?
Hänen lajinsa olivat ylensyönti, piereskely ja röyhtäily.
Melkoinen näky.
Leikki sikseen. Toivokaamme tuotteliasta kokousta.
Dagonaut ja Unauwen solmikoot elinikäisen liiton.
Aivan.
Liiton, joka...
Kuinka sen sanoisi?
Ylittää silkan politiikan.
Lopettakaa.
Sytyn pian tuleen.
Foldo?
Jussipo?
Arman?
Valitan.
Minä vain.
Oikeastiko?
Monestiko punaratsastaja tappaa ennen kuin on tyytyväinen?
Selvisit tuosta.
Vaikuttavaa.
Olet yllättävän vahva.
Tappaminen ja itsestäänselvyyksien latelu -
ovat pestisi päävaatimukset.
Palauta se.
En tiedä, mistä puhut.
Hukkuminen on hyvä tapa kuolla.
Hengiltä paleltuminen on sekin oiva vaihtoehto.
Kun lopetan jonkun paljain käsin...
Usko pois: se ei ole lystiä.
Tätäkö tarkoitat?
Hyvä tyttö.
Anteeksi.
En voinut vastustaa.
Rohkeaa.
Olet melkoinen.
Luuletko päihittäväsi minut?
Siitä vain.
Tee se.
Et oppinut tuota linnassa.
Sinusta ei ole Dagonautin ritariksi.
Kaltaisemme roskaväki -
joutuu etsimään töitä kauempaa.
Kyl' tänään kelpaa kuolla
Tänään puukosta voipi saada
No niin, kaverit.
Olen kohmeessa.
Tosi kylmää.
Jalkasi on naamallani.
Vähät naamastasi!
Kenkäni ovat pilalla.
Se on ehjä!
Hyvä.
Älä sulje silmiäsi.
Jos suljet, ne eivät enää aukea.
En sulje silmiäni.
Ihan tosi.
Mistä hyvästä?
Syö.
Mitä tämä on? - Siansuolta.
Ennemmin jäädyn hengiltä. - Olkoon.
Jos kuolet, syön sinut pysyäkseni elossa.
Mitä?
Kun käsken kumartua,
kumarru.
Älkää peljätkö.
Tulemme rauhassa.
Kumarru!
On viisasta varoa.
Kaikki vuoren asukit eivät toivo eksyneille hyvää.
Emme eksyneet.
Jokainen meistä on eksynyt tavalla tai toisella.
Eikö vain, lapseni?
Tämä ei käy.
Lähdemme heti etsimään tietäni.
Emmepäs.
Oletko hullu?
Ardanwenin pitää levätä.
Jos jäämme, kuolemme varmasti.
Katso noita friikkejä.
Ennemmin menen myrskyyn.
He ovat munkkeja.
He ovat vannoneet auttavansa eksyneitä.
Uskot aivan kaiken kuulemasi.
Perillä.
Tervetuloa maailmanlopun luostariin.
Tervetuloa matalaan majaamme.
Seuratkaa.
Juhtanne saa ruokaa tallissa.
Olit täysin oikeassa.
Tätä paikkaa ei tarvitse pelätä.
Olemme epätavallinen veljeskunta.
Olemme kadotettujen sielujen yhteisö.
Ryöväreitä, tappajia,
palkkasotureita...
Jokunen merirosvokin.
Elämäntyöni on etsiä noita ihmisiä -
ja puhdistaa heidän sielunsa.
Osoitan, että pyhä elämä on mahdollista -
maailman pahimmillekin syntisille.
Veli William on edistynyt hämmästyttävästi tänne tultuaan.
Ennen kuin edistyminen on saatettu loppuun,
meidän on suhtauduttava häneen varauksella.
Se tulee.
Hän tulee.
Tällä käytävällä ei saa kulkea yksinään. Onko selvä?
Kyllä.
Olemmeko turvassa täällä?
Varsin turvassa.
Heidän haukkunsa ei tee haavaa.
Jopa murhaajienko?
Etenkin murhaajien.
Kun osoittaa toiselle ystävällisyyttä -
ja hyväksyntää,
hän näyttää todellisen luontonsa.
Ja ihmisluontohan on silkkaa...
Rakkautta.
Rakkautta, typerykset.
Ihminen on rakkautta.
Hänet on pantu maailmaan tekemään rakkauden työtä.
Toisia tarvitsee avittaa sen näkemiseksi.
Riittääkö tämä?
Elämme koruttomasti, mutta lämpimässä.
Nälkään voi syödä juustoa ja leipää.
Se veitsesi.
En luovu siitä.
Sitä en odotakaan.
Jos saat pidettyä sen piilossa, olisin kiitollinen.
Muutoin se saattaisi laukaista -
ikäviä haluja heikommissa veljissämme.
Entä omat halusi?
Ovatko ne ikäviä?
Anteeksi, isä.
Hän ei tarkoittanut sitä.
Eihän toki.
Tuo on oikein hyvä kysymys.
Omat haluni ovat eittämättä niitä kaikista synkimpiä.
Toisinaan -
kaipaan sitä toki.
Sen veroista ääntä ei ole, kun kallo musertuu saappaan alla.
Siihen ei tosin ole paluuta.
Ja kukapa tämän ikäinen jaksaisikaan?
Jääkää niin pitkäksi aikaa kuin haluatte.
Jäämme vain yhdeksi yöksi!
Tämä on merirosvolaiva.
Vuorilla ja murhaajien pyörittämä.
Parannuksen tehneiden.
Niin he itse väittävät.
Kuuntele.
Emme voi muutakaan.
Ja sitä paitsi pidän hänestä.
Paasaavasta hullusta.
Jokaisella on pirunsa.
Hän pidättelee omiaan.
Niinkö?
Vai onko hän hämähäkki?
Hän istuu kolkon verkkonsa nurkassa -
ja katselee meitä kuin kahta lihavaa kärpästä.
Luulet tajuavasi maailmaa.
Ehkä näetkin vain itsesi.
Oletpa syvällinen.
Sen kuin luotat häneen. Itse nukun varuillani.
Suokaa anteeksi.
Viestintuoja...
Hän odottaa yhä.
Tervehdys, valtias.
Isänne lähetti minut.
Unauwenin kuningas Favian.
Hän toivottaa teidät tervetulleeksi ja lähetti lahjan.
Uskoakseni tuo on peukaloinen.
Ei.
Se on tulipää.
Siksi sitä kutsutaan pohjolan kylissä.
Keltaisen kruunun takia.
Isäni kutsui minua siksi.
Kerrohan.
Tunnetko tulipään tarinan?
Lintujen kisan.
Ne kisasivat siitä, kuka lentää korkeimmalle.
Kotka voitti tietenkin.
Kunnes -
tuo pieni lintu -
kätkeytyi kotkan sulkiin ja hyppäsi ulos.
Se lensi korkeammalle.
Vie miekkani kuninkaalle.
Sano, että tavoittelen vain rauhaa.
Ja isäni lämmintä syleilyä jälleen.
Käskystä.
Ei.
Etkö saa unta?
Etsin vain talismaaniani.
Kun ne äänet tulevat...
Ne katoavat -
yhtä nopeasti.
Tulevatko ne kutsumatta?
Aina.
Ja luonnosta.
Linnuista,
puista, juurista...
Kiehtovaa.
Ota se.
Luota minuun, Tiuri.
Se on liian raskas.
Päinvastoin.
Tuota painoa -
kannamme sydämessämme koko ikämme.
Tartu miekkaan.
Tarkkaile sitä.
Hengitä.
Sydämeesi, poika.
Hengitä sydämeesi.
En pysty.
Mitä siellä on?
Mitä sellaista sydämessäsi on, ettei se uskalla puhua?
Sinun käskettiin unohtaa se.
Esittää, ettei sitä ole.
Sen sivuuttaminen on kuin valitsisi kevyen miekan.
Kuinka käykään, kun sivuutamme sisäisen painon?
Se tuhoaa meidät.
Se pitää kohdata.
Paino on kohdattava.
Tuo paino estää sinua olemasta todellinen itsesi.
Hyväksy se.
Katso sydämeesi selkein silmin -
ja liiku sen mukana.
Vapauta sisäinen poikasi.
Poika, jota et ole tuntenut.
Poika, joka empi astua valoon.
Kohtaa paino, joka estää tuota poikaa,
ja nimeä se.
Menetys.
Sydämeni painaa menetyksestä.
Menetin isäni.
Kotini.
Äitini.
Hän taistelee henkensä puolesta.
Meitä ei turmele tuska.
Vaan se, miten välttelemme tuskaa.
Pelkään murtuvani.
Murru siis.
Murru.
Anna hengen halkaista sinut.
Anna itsesi muovautua oman tuskasi tulikokeessa.
Muutu kohtalon täydelliseksi välikappaleeksi.
Sitä aistin sinussa.
Heti sinut nähtyäni -
tunsin voimasi.
Eviellanin voiman.
Jos pystyt hyväksymään täyden tuskasi,
saat voiman omaksesi täytenä.
Uudestaan.
Hän tulee.
Mitä teet täällä?
Näpit irti.
Hän oli veli Williamin luona.
Meillä on hyvin vähän sääntöjä.
Kielsin menemästä sille käytävälle yksin.
En halunnut sinne.
Haluan vain mahdollisimman kauas tästä hullujenhuoneesta.
Et sinä pakoa kaipaa, lapseni.
Sinun on katsottava syvälle... - Älä sano.
Sydämeeni, vai mitä?
Unohda sydämeni.
Se ei kuulu sinulle.
Enkä ole lapsesi.
Ehkä meidän pitäisi lähteä. - Sopii.
Vielä yksi asia.
Palauta se kynttilänjalka, jos sopii.
Mikä kynttilänjalka?
Se on minun.
Toin sen kotoa.
Hoidan asian.
Kiitos, isä.
Tule.
Mikä sinua vaivaa?
Ei mikään.
Itse veljeilit hullun kanssa.
Luulitko, että varkaus olisi paras keino pysyä rauhassa?
Se oli kynttilänjalka.
Varastit hevosen.
En varastanut mitään.
Usko nyt.
Tässä paikassa ja apotissa on jotain vikaa.
Sinun mielestäsi. - Olkoon.
Lähdemme heti myrskyn laannuttua. Onko selvä?
En suostunut vielä.
Käydään asiaan ennen kuin ryypiskely jatkuu taas.
Aikaa on siis viitisen minuuttia.
Ole hiljaa.
Tiedättekö puheenaiheemme?
Uudistamme kansakuntiemme siteen.
Avioliiton kautta.
Täsmälleen.
Ja teitäkö ei haittaa päätyä poikani siipaksi?
Pidän sitä pikemminkin liittona.
Kruununprinssi Iridian kelpaa silti oikein hyvin.
Ette nai kruununprinssi Iridiania.
Naitte hänen veljensä, prinssi Viridianin.
On pähkäilty,
miten prinssi Viridian suhtautuu palatessaan riemuvoittonsa jälkeen.
Valtaistuimelle nousee taistolta välttynyt veli.
Ihmiset huolestuivat ja minä myös.
Mikäli minulta kysytään,
hänellä on täysi oikeus odottaa palkintoa.
Siitä keksin teidät.
Jos naitan teidät hänelle,
molemmat poikani saavat vallan.
Unauwenin kuningas ja Dagonautin kuningas.
Vältämme mahdolliset konfliktit.
Saatan olla ikäloppu, mutta aivoni ovat yhä miekanterävät.
Isä.
Tarvitsen aikaa -
ehdotuksenne harkintaan.
Hyvä on.
Harkitkaa vain.
Sen jälkeen naitte poikani.
Vähät omista mieltymyksistä.
Niin me kuninkaalliset teemme.
Elämämme on politiikkaa.
Samaten avioliittomme.
Tämä on hyvää politiikkaa.
Järjestä tapaaminen.
Mitä näet?
Niissä näyissä.
Kuulin kun puhuit apotille.
Se kuulostaa hullulta.
Sinulta en odotakaan muuta.
Näen kasvot.
Luulisin.
Kuulen ääniä.
Ne yrittävät kertoa jotain.
Käskevät minun etsiä jotain voimaa.
Oletko sitten löytänyt sen?
Mitä luulet?
Paleltaa.
Sitä minä luulen.
Entä sinä?
Se ei ole salaisuus.
Olen sitä miltä näytän.
Suoraselkäinen Lavinia.
Niinkö näet itsesi?
Olet puhunut pelkkiä valheita tapaamisestamme asti.
Hyvä on.
Mitä haluat tietää?
Minulla oli ilo tavata isäsi.
Ikävää.
Anteeksipyyntö hylätty.
Millainen äitisi on?
En tiedä.
Hän lähti.
Kauan sitten.
Hän palasi Dangriaan, kotiinsa.
Hän oli varakkaasta perheestä. Turha näyttää yllättyneeltä.
Ne tarinat...
Tie vuorten läpi johtaa Dangriaan.
Se ei liity äitiini.
En minä... - Hyvää yötä.
Lavinia!
Se tulee.
Odota!
Vie hänet ulos. - Ei.
Laske veitsi.
Mitä? - Laita se veitsi alas.
Se tulee.
Mikä tulee?
Talismaanini.
Napatkaa!
Ei! Hän ei halua satuttaa ketään!
Jopa minä pelkään hänen pirujaan. - Eli minä saan kohdata omani.
Saan päästää itseni valoon,
mutta hänet täytyy pitää yksin ja ketjuissa.
Sekö on rakkautta? - Viekää!
Pyydän!
Lopettakaa!
Se on tullut.
Mikä sinä olet?